Helt ærligt. Har du lopper?
- Hvad er der? - Han er løbet tør for cigaretter!
Han har abstinenser.
- Nej. - Du ved, hvem der har cigaretterne.
Nej. Jeg vil ikke tale med hende. Og hun er sur på mig. Alt er fint.
Tyksak ville nok kunne købe. Hun knuste jo hans hjerte.
Aldrig.
Jeg taler heller ikke med hende. Jeg nævner ikke engang hendes navn.
Og det er ikke mig, der er afhængig af cigaretter.
- Det er jeg heller ikke. - Vågn op, for fanden!
- Hvor er forrådet? - Du flipper jo ud.
Hvor er de? Du skal jo være min ven.
- Hvad sker der? Så mange tuscher! - Jeg prøver at sove.
Jeg vil gerne undskylde for min opførsel.
Jeg er ikke stolt og klar til at søge den hjælp, jeg har brug for.
- Bede Alaska om cigaretter? - Aldrig.
Vi skulle jo ikke nævne hendes navn.
Jeg prøvede at kvitte dem, men jeg er for svag.
Så vi slår os sammen og tager til Coosa's.
Man skal være 18 år. Du har intet id-kort.
Det har du. Du har aldrig prøvet det.
- Det går aldrig. - Lara har måske et.
- Hun er sød og kunne lide mig. - "Kunne."
- Find en anden, og lad Lara være. - Du har allerede kastet op på hende.
Glem nu Tyksaks kærlighedsliv. Mine lunger brænder.
Fint, vi tager selv til Coosa's.
Vi behøver ikke ... hende, hvis navn vi ikke nævner.
Tre pakker Hurricane Light.
Har du legitimation?
Det her er Alabama. Man er enten hvid eller noget andet.
- Okay? Betal, Mohammed. - Ikke engang tæt på.
Det er så dårligt, at jeg bliver vred.
Køb lidt slik, unger, eller skrid fra min butik.
Hvordan kunne du betale 50 dollars for det lort?
Hold nu op.
- Hun kender os godt. - Skal vi lade dem være i protest?
Og lade den næste kunde gavne af en dårlig vens anger?
Det er vores sidste chance for at redde Obersten.
Ved at dræbe ham langsomt, ét hvæs ad gangen.
Fint med mig.
Pis.
Den nydelsesrige oplevelse varede præcist nul sekunder.
- Der er røvhullerne, vi søgte. - Hvad købte I? Ost?
- Til sladrerotten? - Kan du måske se Alaska her?
I fodrede vist rotten til Thanksgiving.
- Og tilbragte ugen sammen. - Det var en fejltagelse.
- Det skal ikke gentage sig. - Hold jer væk fra hende.
I er advaret. Alaska Young får, hvad hun fortjener.
Her kan du ikke sidde.
Ingen stikkere.
- Der er Alaska. - Pigen, der sladrede.
- Jeg har næsten ondt af hende. - Det, de planlægger, bliver brutalt.
Dumt, men brutalt. Vi kan ikke gøre noget ved det.
- Vi skal jo fryse hende ud. - Vi kan måske advare hende.
Ikke stoppe det, der går ned ad bakke, naturligvis.
Men bare lade hende vide, at noget stort vil ske.
- Måske en anonym seddel? - Okay.
Jeg havde bestemt mig for ikke at deltage i samtalen -
- men jeg må blande mig.
Alaska ville sige, at vi blot forstærker patriarkatet -
- og at hun kan klare sig selv, så lad hende gøre det.
Hvorfor har han armen om hende?
Pis. Jeg håbede, at det ikke var sandt.
Jeg hørte et rygte.
- Og sagde intet? - I slog jo op.
Må jeg få lidt opmærksomhed? Tak. Nu skal vi til at begynde.
Jeg håber, at alle har haft en god Thanksgiving.
Hvem vil afslutte semestret på stærk vis?
Okay, vi har nogle punkter.
Collegeansøgningerne skal snart indsendes -
- så korrekturlæs, før I sender dem. Og en påmindelse:
De fleste steder vil have en lærers anbefaling -
- og jeg er ledig.
Og så har miss Moser, Holly noget at sige.
Velkommen, Holly.
Det er snart tid til vinterballet her på Culver Creek.
Hvem vil høre årets tema? Trommehvirvel, tak.
Og årets tema er:
Grimme juletrøjer!
Køb billetter nu.
Okay, tak, Holly.
Hvorfor er de pludselig siamesiske tvillinger?
- Se, hun vil danse. - Jeg elsker at danse.
- Det kan ikke være sandt. - Grufuld tanke.
Fint, jeg danser ikke.
Men jeg er villig til at forsøge for hende.
Tænk over det først. Forhast dig ikke.
Det gør jeg ikke. Jeg indser ting.
Jeg har jaget Alaska, og al den tid -
- var den rette lige for næsen af mig.
Alt, der er sket, har måske ført til det her.
Til det bal.
Det skal nok gå godt.
- En, tak. - Tillad mig. To billetter, tak.
Om bag i køen, Halter!
- Du springer over. - Nej.
Jeg betaler. For dig. Og mig. Så vi kan tage til ballet sammen.
Uden at spørge mig først?
- Hvor mange, og hvem betaler? - En.
Beklager, Miles.
Jeg vil danse med vennerne og læse. Jeg orker ikke mere stress.
Jeg vil også have en.
Jeg fortjener ikke at tage til ballet med dig nu.
Men på balaftenen håber jeg, at jeg har vundet din tillid.
Forbered dig på at blive henført.
Hvis du køber til dig selv, må du om bag i køen.
Ja, Selvfølgelig. Undskyld.
- Hej, Hyde. Hvordan går det? - Jeg nyder bare den friske luft.
- Og stilheden. - Ja ...
Det var heller ikke mit første valg, men De er alt, hvad jeg har tilbage.
Endelig er alle elever på skolen enige om noget.
- Alle hader mig. - Godt at være sidste alternativ.
Jeg har kvajet mig.
Som jeg altid gør, så ...
... nu er jeg helt alene.
... i helvede, så ...
Må jeg ikke nok sidde her og ikke være alene ...
... indtil jeg har spist min sandwich?
Ved du, hvorfor jeg er tiltrukket af buddhisme, miss Young?
De tror ikke på helvede. Eller himlen, for den sags skyld.
Folk har ingen evige sjæle.
I stedet er de et energibundt, som genfødes om og om igen -
- indtil det omsider når indsigten.
Så hvor ondt det end gør, så vil det ændre sig.
Jeg elsker Dem sgu, Hyde.
Okay, Melville. Nu gør vi det.
- Hold op med at glo. - Smigr ikke dig selv.
- Du snorker. - Nej, jeg læser.
Vidste du, at Rumænien kæmpede på begge sider i 2. Verdenskrig?
- Fint, det er din vejrtrækning. - Jeg trækker knap nok vejret.
Jeg må konstant tjekke, at du lever. Det er meget foruroligende.
Er du sikker på, at din uro ikke har noget med noget andet at gøre?
- Som hvad? - Skyldfølelse?
At du ved, at Ugekrigerne planlægger noget, og du intet gør.
Hvad skulle jeg gøre?
Du sagde det selv: Alaska kan klare sig selv.
Og hun begyndte, så hun kan kun bebrejde sig selv.
Jeg er træt af at skændes. Jeg trænger til frisk luft.
Nej, nej, nej ...
Ikke Márquez.
Røvhuller!
Alaska? Flyt jer!
Tyksak. Rolig, ingen gider se din lille diller.
Det er Alaska. Du aner ikke, hvad de har gjort.
- Jeg vil ikke vide. - Det er værre end nogensinde.
Nu er de gået for vidt.
Hvad var det, sagde jeg? Hendes livsbibliotek.
Vi kan ikke lade det passere.
Hvis vi hævner det, lader vi hende slippe godt fra alt.
Vi har intet valg. Det har Ugekrigerne sørget for.
Ikke sandt, Tyksak?
Det her er forfærdeligt.
Men jeg har ikke forårsaget det, så jeg kan ikke løse det.
- Glem ham. Vi klarer den. - Nemlig, os tre.
Culver Creeks originale spasmagere.
Vi gennemfører den mest mindeværdige spøg i skolens historie.
Hvad tænker I på?
Han blinker med lommelygten til computerrummet.
Vi skynder os ...
Jeg ved, du stresser over prøverne. Det her hjælper måske.
Miles Halters studievejledningspakke. Jeg arbejder stadig på varemærket.
Spidsede blyanter, koffeinpiller og snacks.
TAK
Hej.
- Hvis der ikke var andet ... - Nej, vent.
Jeg havde en plan.
Jeg ville lave en romantisk rumænsk middag til dig.
Jeg har endda læst på, hvad det ville kræve.
Det ville kræve en ovn, som jeg ikke har.
Så jeg spurgte Maureen i cafeteriet, om hun kunne hjælpe mig -
- men hun grinte bare ad mig.
Men hun gav mig noget bedre end rumænske madlavningslektioner.
- Det er ikke bufrito-dag i dag. - Kig på indpakningen.
VIL DU MED TIL BALLET MED MIG?
- Hvordan kan jeg sige nej? - Okay ...
Fedt. Så ses vi til ballet.
Hej, mr. Starnes. Jeg vil stemple ud i et par dage.
Tage de her lømler med hjem i weekenden.
Takumi følte sig udenfor, da han hørte om Dolores hjemmelavede tærter.
Så er vi to.
- Jeg må lige ringe til din mor. - Ja, naturligvis.
- Som om han knapt bor her. - Hans kone har forladt ham.
Hun venter bare på, han underskriver skilsmissepapirerne.
Stakkels mand. Bare min mor leger med.
- Hallo? - Mrs. Martin. Det er mr. Starnes.
- Okay, hvad har han nu gjort? - Nej, Chip har ikke gjort noget.
Han siger, at han tager hjem i weekenden -
- og tager mr. Hikohito og miss Young med.
- Hvor dejligt. - Ja? Du lyder overrasket.
Han lytter til sin mor mere, end han foregiver.
Sig, at middagen er i ovnen.
Okay, tak. Din mor er skøn. Men I går desværre glip af ballet.
Jeg har støvet nogle klassiske dansetrin af.
De kommer aldrig til ballerne.
Nej, jeg plejer at undgå sociale skolearrangementer -
- men jeg har for meget fritid nu om dage.
Og jeg fandt det perfekte slips, da jeg ryddede op ...
Tja ... Det er tid til at ryste posen lidt.
Jeg vidste, at mor ville være med på den.
- Bare hun tilgiver mig. - Du må ringe til hende.
Eller du kan? Kvinder finder dig uimodståelig.
Eller også tager vi hjem til din mor, for planen fungerer aldrig.
- Hvad mener du? - Hørte du ham ikke?
Ørnen er med til ballet. Det indgik ikke i planen.
Det er måske bedst sådan.
Alle, vi skal bekymre os om, er under samme sørgelige diskokugle.
- Det bliver lettere for vagtposten. - Har vi en vagtpost?
Nej. Aldrig i livet.
Kan du ikke se den her latterlige kløende sweater, som jeg har på?
Den er svær at overse, og tro mig, jeg ville gerne.
- Men det her er vigtigt. - Ligesom min date med Lara.
Jeg ved, du er ovre Alaska, og jeg tror næsten på det.
Men det her påvirker ikke din date.
Hvis Ørnen, Longwell eller Kevin forlader ballet -
- skal du bare blink med den her i computerrummet to gange -
- så tager Takumi over.
- Du skal bare trykke på knappen. - Det siger du nu.
- Men så enkelt er det ikke. - Du gør det ikke for Alaska.
Du redder ikke hende, men mig.
Jeg gør det, og du ved, hvad der er på spil for mig.
Fint. For din skyld. Men sig intet til Lara.
Jeg har ikke set dig til et bal i alle de år, jeg har arbejdet her.
Tanken om at tilbringe endnu en fredag aften -
- med "Ghost Whisperer" gjorde mig selvmorderisk.
- Til dig, Lara. - Hvor mange tror du, hun spiser?
Jeg ville bare have et udvalg. Valgmuligheder.
Senere kan vi lege en leg og se, hvor mange småkager vi kan spise.
- Det lyder frækt. - Tak.
Jeg må hellere gå tilbage.
- Du og Longwell? - Ja, og hvad så?
Det er svært at forestille sig nogen måle sig med Obersten.
Sig, jeg har fundet en, der ikke er vred på hele verden.
Farvel.
Vil du danse?
Jeg burde have sagt det her, før jeg brugte hele ugen på -
- at få dig til at gå til ballet med mig, men ...
... jeg danser ikke.
Åh, okay.
Du er ret kvik af en sladrerotte.
Vi er de mest intelligente gnavere.
Flot.
Imponerende.
Seks stykker. Er du klar?
Åh nej.
Jeg har et ønske.
Hvorfor løb du?
Jeg ... ville ønske en sang.
Men så huskede jeg, at jeg ikke danser.
- Må jeg få lidt vand? - Okay.
Jeg har et ry. Jeg kan ikke.
Jeg vil ikke udnytte mine beføjelser.
Jeg har et ønske og vil have det efterlevet.
Fint.
Mit ønske.
Vil du danse macarena? Det er en let dans.
Og så slipper madame O'Malley for at ydmyge sig selv.
Ja, hvorfor ikke?
Skal vi gå?
Jeg kommer straks tilbage, Lara.
- Vi går ind på mit værelse. - Nej.
Jeg vil ikke snuppes som Paul og Marya.
Jeg kender et bedre sted.
Der er du jo.
Det er ikke mig, der løber væk.
- Undskyld. - Fortæl mig sandheden.
Ville du virkelig til ballet med mig -
- eller er det bare et skalkeskjul for en spøg?
Jeg lover dig, at jeg ville af sted med dig.
Og jeg hygger mig meget.
Jeg lovede bare Takumi at hjælpe ham med en lille ting.
Nu har jeg gjort det. Det er ovre.
Jeg er virkelig ked af det.
Sig sandheden næste gang.
Den her kan jeg nok finde ud af.
Jeg beder dig.
Kom med mig.
- Gør jeg det rigtigt? - Perfekt.
Wow ... undskyld.
Du er faktisk rigtig god til at danse.
Ja? Fedt.
Den eneste, jeg har danset sjælere med før -
- var min mormor, og hun var ikke imponeret.
Vi ser ud til at savne mr. Chase og miss Harbart.
Lad dem more sig.
Okay, okay.
Men jeg har ikke haft en teenagegraviditet i to år -
- og det er, fordi jeg overvåger dem som en ørn.
Du dufter godt.
Ja, det gør du også.
Pis. Følg med mig.
Den her vej.
Kan vi gå tilbage til festen nu?
Vi må hen til Longwells værelse. Jeg forklarer på vejen.
Det lover jeg.
De plejer at forsøge med pigens værelse først.
Kan vi gå lidt langsommere? Mine sko er svære at gå i.
Undskyld, men de er teenagere, Bridget.
Vi har ikke meget tid. Saras værelse ligger herhenne.
"Én udfordring fik jeg under et debutantbal."
"Jeg eskorterede min date til dansegulvet, da min mave værkede."
"Jeg troede, jeg havde drukket for mange proteinshakes -
- men det var diarré."
"Jeg lærte, at mennesker kan producere mere diarré, end man tror -
- at diarrépletter ikke går væk, og at diarré staves med to R'er."
"Derfor tror jeg, at Dukie University -
- ville passe mig og min tyktarm perfekt."
Genialt.
- Hvad laver du her? - Vagtposten kaldte mig.
Men Longwell og Sara gik ikke hen til værelserne.
- Hvor gik Sara hen? - Ind i skoven.
- Til lejrpladsen? - Måske.
Det var Oberstens og Saras yndlingssted -
- for ulovlige aktiviteter af seksuel karakter.
- Pis. - Det er vores sted.
- Overtag opgaven. - Han må tilbage.
- Det her er ikke planen. - Det er vores sted!
Chip kan være rigtig romantisk, når han vil.
Hvor skal han hen?
Ignorér ham. Vi har ikke tid.
- Ørnen ... - Træk vejret, Tyksak.
Ørnen er på vej hertil.
Vi kan ikke sende ansøgningen, før den er færdig -
- og der er to spørgsmål tilbage.
Det der skilt: "Knus glasset i en nødsituation" ...
Jeg er ikke glas, men jeg har brug for hjælp. Miles?
- Fint. - Tak, Tyksak.
Af med den sweater, Tyksak. Den kan ses for meget.
Vi afleder Ørnen, mens I skriver. Vi ses ved laden bagefter.
- Lås døren. - De måske gik tilbage til ballet.
Skøn optimisme, men jeg kan lugte deres feromoner.
- Vi går til Longwells værelse. - Jeg går tilbage.
Pokkers, nu gør jeg det igen.
Jeg sætter jobbet frem for alt. Præcis som Lois sagde.
Nej, men nogen skal jo overvåge ballet.
Nå, ja, selvfølgelig.
Tak.
For macarenaen.
Ja ... det var så lidt.
- Ja ... - Ja ...
- Hvad laver du? - Jeg har været spejder.
- Jeg er altid forberedt. - Hvad fanden er det?
- Min rævehue. - Hvorfor bærer du den?
Fordi ingen kan fange ræven. Tænd den.
Og løb.
Mr. Chase! Miss Harbart! Jeg kommer ind!
Hvad fanden?
Stands! Jeg tilkalder politiet!
Han bluffer. Han er bange for dårlig omtale.
Færdig. Et litterært mesterværk. Undskyld jeg praler.
Et sympatisk portræt af at leve med IBS.
Jeg har en til, men jeg er kørt fast.
- Sig frem. - "Dit forbillede og hvorfor?"
"Tom Cruise. Han ældes aldrig."
"Og han får nok aldrig diarré."
"Han får aldrig diarré."
Ja, vi gjorde det. Send den, og så smutter vi.
Hvordan var ballet? Grimme trøjer og varm punch?
Det var plat, men vi morede os.
Jeg kan lide Miles, og jeg tror, at han kan lide mig.
Jeg er god for ham.
Kom. Jeg giver en drink.
- Vi slap vist væk. - Vi er tilbage ved søen.
En lille navigationsfejl, men vi finder laden langs søsiden.
Okay.
Ræven kan ikke lide svanen. Løb for livet, Tyksak!
Jeg lister ind i skoven og hører dem skændes.
Jeg vifter med lommelygten og hoster som Ørnen.
Så hører jeg dem hviskeskændes.
Pludselig stikker Longwell af med bukserne nede om anklerne.
- Efterlod han Sara? - Ja, hun måtte selv gå tilbage.
Hvis Longwell var bange for Ørnen, så vent, til Sara får fat i ham.
Bare jeg ikke ødelagde min geniale plan.
Nej, operation Dukie gik perfekt. Lara er en opgaveskrivningsmaskine.
Takumi er et afledningsgeni.
Vi har en såret!
- Hvad skete der? - Svanen åd hans venstre balle.
- Ikke meget sul på den. - Miles kan få rabies.
- Har svaner rabies? - Nej, men fugleinfluenza.
Rolig, Ræven har førstehjælpskasse.
Burde vi ikke opsøge en læge i tilfælde af rabies?
Så er vi afsløret. Ned med bukserne, så tørrer jeg dig i røven.
- Ja. - Her er spritten.
Det kan svide.
Skal han sys? Jeg kan sy. Eller hækle.
- Min røv er intet sengetæppe. - Det ser ulækkert ud.
Kig ikke! Det er ikke passende på den date.
- Jeg så ingenting. - Bedøvelse.
Sådan. Strawberry Hill fikser det meste.
Jeg vidste, at det var godt for noget.
Klem min hånd, indtil det ikke svider.
Den svane er ikke til at spøge med.
- Den fik mig næsten. - Der er ingen hjernerystelse.
Nej, det er okay.
Jeg troede, du havde brug for lægehjælp.
Lyt efter.
Vi skal lege en leg. "Bedste dag/dårligste dag."
- Den kender jeg ikke. - Jeg fandt lige på den.
Alle fortæller sin historie. Den bedste slipper for at drikke.
- Indtil én af jer giver op. - Hvorfor én af os?
Jeg er bedst til at drikke og fortælle historier.
Tyksak.
Du starter.
- Må jeg lige tænke efter? - Så kan den ikke være god.
- I dag er min bedste dag. - Hold op.
Helt ærligt.
Jeg var på date med en køn rumænsk pige.
Jeg så Ørnen danse macarena.
Jeg skød fyrværkeri af og blev næsten ædt af en svane.
Men nu er jeg her ...
... med jer alle sammen.
- Det føles magisk. - Hvor plat.
Ja, og min bagdel bløder, og jeg har sikkert fugleinfluenza.
Men i dag er min bedste dag.
Min bedste dag, var, da jeg var otte år.
Mor og jeg var i zoologisk have.
Jeg kunne lide girafferne. Hun kunne lide gorillaerne.
- Slut. Bedste dag nogensinde. - Hvad? Hvor latterligt.
- Hvad? - Jeg kunne lide den.
- Og derfor er det din tur. - Okay.
Min bedste dag, var, da jeg vandt stavekonkurrencen i sjette klasse.
Vi var lige flyttet hertil, og mine forældre kunne dårligt engelsk.
Men de hjalp mig med at øve.
Og da jeg vandt, var det så stort.
De rejste sig og klappede så højt. Jeg elskede den følelse.
Jeg var flov ...
... men stolt.
Jeg taber. Min bedste dag var, da jeg mistede min uskyld.
To gange. Og hvis I tror, at jeg fortæller den historie -
- må I drikke mig fuldere end det her.
Min bedste dag har ikke fundet sted endnu -
- men jeg kan se den.
Det bliver den dag, jeg køber et hus til min mor.
En stort forpulet hus midt i Mountain Brook.
Ved siden af Ugekrigernes forældre.
Jeg ville køre hende derhen og overdrage nøglerne ...
... ligesom de gør i tv.
Og bare sige:
"Vi er hjemme, mor."
Det bliver mit livs bedste dag.
Okay, Oberst. Du vandt denne runde.
Hvad er din værste dag?
Min værste dag var, da min far skred.
Jeg ... ventede bare på -
- at han ville ringe og forklare.
Men det gjorde han aldrig.
Jeg tænkte, at han måske ville sige farvel.
Du slår mig.
Jeg var 11 år.
Mor tvang mig til at gå til fodbold, men jeg stank.
Jeg var elendig og sad altid på reservebænken.
Men i én kamp lod træneren mig være med af en eller anden grund.
Jeg blev så glad, men jeg indså ikke -
- at vi havde skiftet banehalvdel under halvlegen.
- Scorede du selvmål? - Ja.
Det værste var busturen hjem.
At sidde med alle de børn, der hadede mig.
Godt, at du fik styr på dit liv igen.
Min værste dag var den 9. juni 1999.
Min mormor døde i en bilulykke i Japan.
Jeg skulle derhen to dage senere og tilbringe sommeren med hende.
Jeg så hende, før hun blev kremeret.
For pokker. Vi er en trist flok venner.
- Undtagen dig, Tyksak. - Tak.
Lara?
Min værste dag var den dag, da vi forlod Rumænien.
Ikke før dagen før sagde mine forældre -
- at jeg ikke måtte tage min hund med mig.
Hun havde været min bedste ven i seks år.
Jeg måtte efterlade hende hos fremmede.
Skide hundehistorier. Jeg bliver trist hver eneste gang.
Åh, okay.
Det er din tur.
Dagen efter, at jeg var i zoologisk have med min mor -
- sad jeg ovenpå og lavede lektier ...
... da jeg hørte et skrig ude fra køkkenet.
Jeg løb ned og så min mor ligge på gulvet -
- og holdt sig om hovedet og rystede.
Jeg gik i panik.
Jeg burde have ringet efter hjælp, men jeg skreg og græd -
- indtil hun holdt op med at ryste.
Jeg troede, at hun bare sov.
Og at det ...
At det, der havde gjort ondt, ikke længere gjorde ondt.
Så jeg satte mig ved siden af hende ...
... indtil min far kom hjem en time senere.
Han skreg: "Hvorfor ringede du ikke efter hjælp?"
Han prøvede at genoplive hende, men da var hun allerede død.
Aneurisme.
Min værste dag. Jeg vinder. I drikker.
- Bebrejdede din far dig? - Selvfølgelig.
- Du var et barn. - Børn kan ringe efter hjælp.
Men det gjorde jeg ikke.
Hvorfor har du aldrig fortalt det?
Det er aldrig kommet på tale.
Jeg trænger til lidt luft.
Nogen burde gå derud.
Du ville vide, hvorfor jeg sladrede.
Og hvorfor jeg ikke kan tage hjem.
Nu ved du det.
Fordi jeg ødelægger alt.
Det passer ikke.
Du var bare et lille barn.
Man kan ikke bebrejdes noget, når man er et lille barn.
Jeg var bange for, hvad du ville synes, når du kendte sandheden.
Nu ved du det.
Du er her stadig.
Hvorfor er du her stadig?
Fordi ...
... jeg er din ven.
Fedt ...
... ven.
- Du kom tilbage. - Ja.
- Er det okay? - Ja.
Hej.
- Må jeg kysse dig? - Ja.
Du må gerne kysse mig.
SYV DAGE TIDLIGERE
Tekster: Louise Tang www.sdimedia.com